Tidligere på Bates Motel...
Jeg flytter til Seattle.
- Når da? - Om noen få dager.
Jeg er her i offentlig ærend.
Jeg ville også ta farvel.
DEA ringte og spurte om deg.
Du må forsikre deg om at de ikke trenger deg -
- før du forsvinner.
Jeg skjønner at nygifte ofte vil ha tid for seg selv.
Er det det? Kommer jeg hjem midt i hvetebrødsdagene?
Jeg vet ikke hva du snakker om, Norman.
Det er ikke som du tror.
- Jeg gjorde det for forsikringen. - Jeg tror deg ikke.
Alt jeg har gjort, har jeg gjort for deg.
Bevis det.
Velkommen hjem, Norman.
Takk, mor.
Norman, sover du?
Det er iskaldt her, mor.
- Står vinduet åpent? - Jeg vet ikke.
Ovnen står visst ikke på. Jeg skal sjekke.
Prøv å legge deg igjen.
Vel?
Jeg håper at den tilbakestilles. Hvis ikke fryser vi kanskje i hjel.
Kanskje vi kan slå på vår enorme, nye TV
- og se værmeldingen. - Gi deg. Vi trengte en.
Hvorfor mente du plutselig at vi trengte en ny TV?
Jeg vet ikke. Kanskje jeg var ensom. Vi returnerer den ikke, så venn deg til den.
Du har blitt fan av spagetti-western.
Jeg kjøpte dem for moro skyld. Ro deg ned, Norman.
Den tilbakestilles ikke.
Da er den ødelagt. Jeg ringer noen i morgen tidlig.
Kan du ikke ringe nå? Det må være minusgrader der ute.
Klokka er 03.00. De er reparatører, ikke kranbilsjåfører.
Legg deg igjen, Norman.
Det blir varmere om vi sover i samme seng.
Det er greit, Norman.
Hva er det, mor?
Jeg...
Vi ble vant til å være fra hverandre, -
- så det føles rart å være sammen.
- Er du glad for at jeg er tilbake? - Ja, selvfølgelig.
Jeg er veldig, veldig glad.
Jeg er det.
Ok.
Hei, skatt.
Hei.
- Hei, jeg savner deg. - Ja. Jeg også.
Det er ikke for alltid.
Jeg vet det.
Hvordan har han det?
Han var ok i går kveld. Han er glad for å være hjemme.
Men jeg vet ikke.
Det er ubehagelig.
Fordi så mye har forandret seg siden han var her sist, og han kjenner det.
Men han har det bra. Han har det mye bedre.
Bra. Jeg er glad for å høre det.
Sees vi senere?
Ja. Jeg kommer innom senere, ok? Jeg gleder meg til å treffe deg.
Ja, jeg også.
- Norma. - Ja?
Når skal du fortelle ham det?
Når det er logisk, ok? Det vil ikke ta for lang tid.
Det lover jeg.
Nei. Jeg forstår.
Takk for at du forstår. Jeg elsker deg.
Jeg elsker deg også.
- Mamma, er du der inne? - Ja!
Jeg kommer straks ned for å lage frokost til deg, ok?
Jeg må legge på, ok? Ha det.
Ja. Ha det.
Reparatøren kommer ikke før i morgen, -
- så jeg må kjøpe et par vifteovner -
- slik at vi ikke dør.
- Gardinene er nye. - Ja. Jeg laget dem selv.
Var det derfor det lå så mye stoff på rommet mitt?
- Ja. Jeg sydde der. - Forvandlet du rommet til syrom?
Nei! Jeg sydde bare der inne.
Det er ikke et syrom. Det er fremdeles rommet ditt.
Jeg flytter tingene til Dylans rom.
Jeg kan ikke tro at Dylan skal flytte.
Mye har forandret seg mens jeg var borte.
Sånn er livet. Det er bare positivt.
Jeg liker de gamle gardinene.
Kom. Sett deg, så spiser vi.
Velkommen hjem til det iskalde huset ditt, Norman.
Takk, mor.
Og takk for alt du gjorde -
- og holdt ut for å skaffe meg hjelpen jeg trengte.
Jeg gjør hva som helst for deg. Du vet vel det?
Måtte sheriffen bo her?
- Noen ganger. Ja. - Noen ganger?
Vi ble gode venner.
Og siden han gjorde alt dette for å hjelpe...
Han er veldig grei, og du burde takke ham.
Selvfølgelig. Han er det, og det skal jeg.
Jeg setter pris på alt han har gjort for oss.
Ikke glem medisinen din.
Selvfølgelig.
Nå er jeg frisk.
Jeg har savnet deg.
Hei.
- Flight 218 til Indianapolis. - Takk.
Er det noe galt?
- Vent litt. Jeg kommer straks tilbake. - Ok.
Rebecca Hamilton?
- Ja? - DEA.
Bli med oss, Ms. Hamilton.
Ok.
Kan du si til sheriffen at hans kones sønn er her for å treffe ham?
- Et øyeblikk. - Takk.
- Din kones sønn er her for å treffe deg. - Send ham inn.
Hei, bare kom inn.
- Hvordan har du det? - Mye bedre, faktisk.
Ja. Pineview var... Det er et flott anlegg.
Supert. Det er jeg glad for å høre.
- Sett deg. - Takk.
- Vil du ha noe å drikke? - Nei.
Jeg ville bare takke deg for alt du har gjort for meg.
Og for min mor.
Jeg vet at det var vanskelig for henne, -
- og det må ha betydd mye for henne å ha en venn der.
Det at du giftet deg med henne...
Det er helt utrolig. Vi er begge veldig takknemlige.
Gleden var på min side, Norman.
Jeg ville bare si at du kan gi deg nå.
Hva mener du med gi meg?
Du giftet deg på grunn av forsikringen, og jeg vil ikke plage deg med det.
Jeg er voksen, og jeg skal skaffe min egen forsikring.
Ok, vel...
Det er dyrt med forsikring, Norman.
Det har ikke gått så bra med motellet...
Det finnes andre steder å jobbe, sheriff.
Jeg kan gjøre andre ting enn å være sjef.
Jeg skal skaffe meg deltidsjobb i tillegg til jobben på motellet.
Så snart jeg får ordnet opp i dette, -
- sikkert i løpet av to uker, så kan du og mora mi skille dere.
Norman, ting forandrer seg, og det er en del av livet...
Du tar feil. Enkelte ting forandrer seg aldri.
Ting du ikke vet noe om, og som du aldri vil vite noe om.
Jeg glemmer aldri at du hjalp min mor -
- i en periode hvor hun var så forvirret og så sårbar.
Vær forsiktig med hvor langt du drar dette, Norman.
Jeg gir beskjed når jeg har forsikringen, -
- så starter vi papirarbeidet for skilsmissen -
- for å ikke avsløre bedrageriet ditt.
Dylan!
- Hei. - Hei.
Hvorfor så mange vifteovner?
- Her. - Sentralvarmen er ødelagt.
Fyren kommer ikke før i morgen.
Huset må være iskaldt. Går det bra med dere?
Ja da. Det ordner seg.
Norman kom hjem i går, så jeg vil ikke flytte ham.
Jeg vet det. Men ikke rop til meg. Han ville det.
Jeg kunne ikke si at han ikke kunne komme hjem.
Han skal fortsette med terapi tre ganger i uka, så det er mye.
Han tar medisiner for anfallene. Han er mye bedre.
Greit. Jeg antar at du bare...
- Du må gjøre det du må. - Ja, det må jeg.
Er Romero der ennå?
Nei. Han flyttet ut.
Du har ikke fortalt Norman om ham ennå.
Jeg skal gjøre det. Det er bare den første dagen.
Når drar du til Seattle?
Vi kjører i overmorgen.
Jøss.
Hva skal dere gjøre i kveld?
Det hadde vært fint om du kom bortom -
- så Norman får treffe deg og føle at han har vår støtte.
Vi kan gjøre noe gøy som familie.
Vi kan dra og hente det treet vi snakket om.
Kan du komme i kveld? Vær så snill?
Greit. Vi finner ut av det.
Det hadde vært supert. Kom rundt 17.00.
- Greit. - Ok.
- Hallo, Rebecca. - Hva skjer?
- Jeg mister flyet mitt. - Ja, det gjør du.
Jeg kan ikke det. Jeg må til Indiana.
Min mor er syk.
Vi har grunn til å tro at du har hjulpet Bob Paris -
- med å hvitvaske penger gjennom White Pine Bay Federated.
Hvorfor tror dere det?
Vi har gått gjennom regnskapene.
Vi er sikre på at vi kan bevise anklagene.
Så beleilig at du sier opp jobben og drar til Indiana.
Jeg sa opp jobben fordi min mor er syk.
Jeg ville dra hjem. Jeg er lei av White Pine Bay.
Dette har ikke vært et bra sted for meg.
Nei, det er en grunn til det.
Noen har hatt ledelsen der, -
- noen som har vendt ryggen til for mange ganger.
- Hvem? - Noen du kjenner godt.
Sheriff Alex Romero.
Det hadde vel vært uheldig om du ble fengslet -
- og han gikk fri? Men valget er ditt.
Alt som skjer her er helt opp til deg.
Hei. Jeg har savnet deg!
- Ok. - Hva?
Visste du at Norman besøkte meg i morges?
Nei.
Det nevnte han ikke. Hva sa han?
Han takket meg for alt jeg har gjort for ham.
Det var hyggelig av ham å gjøre det.
Så sa han at vi kan skilles nå.
Han skal skaffe seg deltidsjobb og betale forsikringen.
- Hva? - Ja.
- Han tror at jeg manipulerte deg. - Hvordan da?
Fyll inn det som mangler.
Vet han at vi ligger sammen?
Du må fortelle ham sannheten, Norma, -
- at vi er sammen og at vi elsker hverandre, -
- og at det ikke vil forandre seg.
Greit, men det er for tidlig.
Det blir ikke bedre. Det blir bare verre om du venter.
Hva prøver du å oppnå?
Jeg vet når tiden er inne.
Jeg liker ikke at dere presser meg til å ta en avgjørelse.
- "Ta en avgjørelse"? - En informasjonsutveksling.
- Du vet hva jeg mener. - Nei, jeg vet ikke det.
Er det et valg, må du finne ut av valget ditt.
Jeg må på jobb. Lås døra når du drar.
- Jeg gir ikke slipp på deg. - Da må du fortelle ham det.
- Det er iskaldt her inne. - Ja.
Jeg tror varmeapparatet er ødelagt.
- Er du ok? - Ja.
Jeg har ikke vært her på en stund. Jeg har mange minner, og mye er forandret.
Jeg gruer meg til å treffe Norman, redd for at det blir rart.
Det er familien min. Hvordan kan det bli rart?
Skal jeg gi deg noen minutter til å si hei?
Ja, det hadde vært topp. Takk.
Hei, Norman.
Emma.
Du ser nydelig ut. Sett deg.
Kom hit.
Hvordan har du det?
Bedre hver dag.
Alt dette har vært så sprøtt.
Jeg kan ikke tro at jeg puster med en annens lunger.
Det er en rar verden, ikke sant?
Det skal være sikkert.
Har du hatt det bra?
Jeg? Ja, det er...
Det var vanskelig å være på Pineview, men alt er bedre nå.
Det blir bedre. Jeg er på riktig spor.
Så bra, Norman. Jeg er stolt av deg.
Kan vi si det høyt, slik at det ikke blir rart lenger?
Ja. Ok.
Jeg er glad på dine vegne, Emma.
Du og Dylan virker så perfekt.
Jeg vet ikke hvorfor det ikke skjedde før.
Er det sant?
Ja.
Takk, Norman.
Jeg vil alltid sette pris på vennskapet vårt.
Du var min første ekte venn.
Vi vil alltid være venner. Samme hva som skjer.
Jeg vet det.
Selvfølgelig må den lungetransplanterte og mentalpasienten -
- begynne å gråte.
Hjelpe meg.
Hei, Norman.
Se på oss, vi er sammen og på vei for å kjøpe treet.
Det er et julemirakel.
Jeg er tilbake, Norman!
Det er mor. Vi burde dra. Kom igjen.
Kan du skru ned musikken?
Klart det.
- Er det noe galt, mor? - Nei.
Du har ikke sagt stort siden du kom hjem.
Jeg har det bra.
Hei! Vi er fremme. Se på det.
La oss gå og finne treet.
Hun er humørsyk.
Beklager. Jeg glemte hvordan hun kan være.
Bare overse henne, så har vi det gøy, ok?
Ok. Alt er topp. Ikke sant, Dylan?
Ja, topp.
Det er så mange trær å velge blant, -
- og jeg kan lukte dem for første gang. Det er fantastisk.
- Mor! - Jesus. Norman!
Ikke hopp frem fra trærne og snik deg innpå folk.
Jeg hoppet ikke ut. Du er bare nervøs.
- Hva skjer? - Jeg vet ikke, Norman.
Jeg vet ikke hva som skjer. Vet du hvorfor?
Fordi ingen forteller meg noe.
Ting du gjør. Ting som berører livet mitt.
Men hvorfor snakke med meg om noe? Hva er vel jeg? En slags dukke?
Skal mennene avgjøre hvem som får kvinnen og gården?
Jeg forstår. Han sa det til deg.
Ja, fordi han respekterer meg nok til å fortelle det.
Hva betyr det? Det er drittprat. Det kan enhver gjøre.
Jeg reduserte det du sa.
Dette er ikke stedet for denne diskusjonen.
Jeg prøvde å snakke med deg om det, men Dylan og Emma var der.
Jeg er så sint på deg.
Jeg vil ikke krangle. Så ikke provoser meg! Slutt!
Jeg kan ikke tro at vi skal flytte i overmorgen.
Vi kan kjøpe et tre til huset i Seattle.
- Dette er så rart. - Ja.
Ja, det er det.
Det er annerledes enn det pleide å være sammen med familien.
Det er som om jeg står på utsiden og ser inn på dem.
Før ville jeg ha så mye fra dem, -
- ting jeg aldri ville få, men jeg innså det aldri.
Jeg hater å måtte si dette, men Norma og Norman...
De er så ødelagte, og de vil aldri forandres.
De drar meg ned i et svart hull, og jeg er lei av det.
Jeg vil ikke leve i det lenger.
Jeg forstår.
Norman, slutt!
Du kan fortelle meg hva som er galt.
Du er sint. Jeg kan ikke late som noe annet -
- og drikke et glass cider, ta et sukkertøy og synge "Fa la la la."
- Du ødelegger alt. - Greit!
Jeg kan ikke tro at du gikk bak min rygg -
- for å fortelle Alex at vi burde skilles.
Mor?
Du trenger ikke å lyve. Jeg vet at du har ligget med ham.
At du måtte gjøre det for å skaffe forsikringen.
Du trenger ikke å leve sånn.
Det trenger ingen.
Men hvis jeg har lært én ting på Pineview, -
- så er det at noen ganger må du la andre hjelpe deg -
- for å lette på byrdene.
Det var ikke det som skjedde.
Han er en bra mann.
Og jeg liker ham.
Liker du ham?
Ja.
Norman.
Jeg er lei for det.
Vi burde ikke ha dratt hit.
Du venner deg fortsatt til medisinene.
Kom igjen. Vi drar hjem.
Kom igjen, skatt.
Vi må dra. Will kan ikke pakke alt alene.
Jeg forstår. Det er iskaldt. Jeg burde ikke ha bedt dere.
Vi ville treffe dere før vi dro.
Kommer det ut sjokolade?
Nei, jeg må rense den, men den er så våt.
La meg gi dere denne.
- Lever den på vei til Seattle. - Den er grei.
- Kommer du på besøk snart? - Ja, det vil jeg gjerne.
Skal vi si ha det til Norman?
Han er opprørt. Endringer er vanskelige.
Kommer du innom før du drar?
- Ok. Greit. - Ok.
- Takk. - Ok.
- Ha det. God natt. - Natta.
Det er for kaldt å sove i huset. Vi går til motellet.
Det er greit.
Det er mye bedre her. Hvorfor tenkte vi ikke på det?
Hvilket rom vil du ha?
Norman.
Hva?
Vil du snakke om det?
Nei.
Jeg vet at det er vanskelig å godta.
God natt, mor.
Vi burde sove litt. Pappa vil starte tidlig.
Han snorker allerede. Jeg hørte ham fra kjøkkenet.
Du har vært så grei som har sovet på sofaen.
Jeg, du vet, -
- jeg ville ikke skremme ham helt.
Jeg tenkte det var bedre å vente til du var frisk igjen.
Vi burde sove.
Dylan, vi kan være forsiktige.
Hvis du skader deg selv, så dreper jeg deg.
Jeg skal være forsiktig.
Jeg sa det til ham.
Hvordan føles det?
Det var vanskelig.
ÅPENT - BATES MOTEL - KONTOR
Hvorfor har du den magiske evnen til å gjøre meg rolig?
Jeg må fortelle deg noe.
Jeg...
Jeg er magisk. Jeg er en enhjørning.
- Er du en enhjørning? - Hva?
- Sa du det? - Jeg vet ikke hva du snakker om.
Du sa...
Sa du at du er en enhjørning?
- Jeg vet ikke hva du snakker om. - Du gjorde det!
Takk for at du er det du sa.
- Det du sa at du er. - Vær så god.
Varm luft. Jeg kjenner varm luft i huset.
- Du har reparert det. - Ja.
- Jeg har det. - Bra.
Du trengte bare et nytt kontrollpanel.
- Supert. Takk. - Bare hyggelig.
Hvis du vil bli kvitt den gamle ovnen, -
- bare ring oss så henter vi den.
- Jaså? Takk. - Ja.
Jeg er glad for at du ikke prøvde å tenne opp, -
- fordi det er en sprekk i fyrkassen, -
- og den kunne ha gasset hele huset.
- Det er bra. - Vi kvitter oss med den.
Jeg giftet meg, og min mann og jeg skal rydde bort alt dette.
- Gratulerer. - Takk.
Signer med livet. Takk.
- Takk. - Hallo, mor.
Det er sønnen min, Norman.
Steve har reparert varmeanlegget.
Supert. Takk. Du finner veien ut selv.
- Greit. - Takk.
- Takk.
Jeg hører at du og mannen din skal rydde ut av kjelleren min.
Vil du ikke det?
Vil du ikke ha et verksted som fungerer?
Ikke egentlig.
Du prøver bare å finne en grunn til å være sint på meg.
Det er vanskelig å vokse. De er vanskelig for meg også.
Men hvis du er åpen for det, kan alt bli bra, skatt.
Kan du forsøke? Vær så snill?
- Kan du det? - Greit.
Jeg inviterte Alex på middag.
Jeg håper at det ikke er for mye mat.
Jeg tenkte det var best med to voksne menn.
Det ser kjempegodt ut.
- Jeg er så nervøs. - Det går bra.
Hyggelig å se deg.
Takk for at du kom til middag.
Norman, kan du legge ut servietter?
Selvfølgelig.
- Jeg liker gardinene du laget til kjøkkenet. - Gjør du det?
- Ja. - Takk.
Jeg elsker å sy. Jeg har ikke gjort det på lenge.
Du er flink.
Det er enkelt. Bare skyv.
Kan du sende bønnene, sheriff?
Ja.
Kan du ikke kalle meg "Alex", Norman?
Greit. Takk, Alex.
Fortell meg om motellet, Norman.
Hva du gjør og hvordan det fungerer, så kan jeg hjelpe deg.
Det er enkelt. Folk sjekker inn og så sjekker de ut.
- Norman. - Det er sant. Er det noe mer?
Jeg har funnet noen deltidsjobber -
- som gjør at jeg kan betale for forsikringen.
- Det er ikke nødvendig. - Jo, for meg. Jeg er voksen.
Jeg vil ikke være på min stefars forsikring.
Jeg synes det er flott.
Det er flott at du vil være uavhengig.
- Det viser karakter. - Jaså?
- Synes du det, Alex? Så hyggelig. - Ikke vær frekk, Norman.
Dette er ikke enkelt. Vi gjør alle vårt beste.
Vi? "Vi", som i...
Er det slik det blir fra nå av?
Ja. Vi er gift.
Jeg vet at det er rart.
Jeg vet at det har vært dere to hele livet, -
- men du venner deg til det.
Det tar tid, men du venner deg til det.
Ok. Alex?
Det er noe du ikke forstår.
Ingenting skal forandre seg.
Du kan være gift med henne. Du kan ligge med henne.
Men du kommer aldri mellom oss.
Jeg prøver ikke på det.
Hjertet har plass til mer enn én person.
Det reduserer ikke kjærligheten som er der allerede.
Ikke?
Se for deg at vi er på et synkende skip.
Det er bare én liten båt og plass og mat til to.
Hvem tar du med deg på båten?
Kanskje vi går i båten og forlater henne på skipet.
Alex, ikke spøk. Det er upassende.
Fordi det er latterlig.
Vi er ikke på et synkende skip.
Vi er i et stort, vakkert, varmt hus, og vi har det bra.
Du er en hykler, mor.
Du har holdt meg så nær deg hele livet -
- at jeg ikke kunne puste uten deg.
Jeg fikk ikke ha kjæreste eller å ha det gøy.
Jeg ga opp alt. Alt for deg, mor.
Jeg gjorde det med glede, -
- fordi jeg forstår båndet mellom oss.
Jeg forstår at det er stort, hellig og unikt.
Nå skal jeg si at det ikke spiller noen rolle.
Nå er det plutselig plass til én til.
Det er ikke det, og det vet du. Dette er vår verden, mor!
Og det er ekte kjærlighet.
Ikke dette bleke liket du prøver å erstatte det med, -
- og det vil du aldri greie.
Du lurer deg selv, -
- og han får deg til å tro at det er mulig!
Få dette inn i skallen din!
Ingen tvinger meg til å gjøre noe! Jeg er en voksen kvinne!
Jeg elsker ham, han elsker meg, og sånn er det!
Det må du bare takle!
La meg få snakke med ham.
Norman.
Legg vekk den greia og snakk med meg, Norman.
- Hva? - Legg den fra deg.
Legg den fra deg!
Hva?
Nå må du bli voksen, -
- og du må tenke på din mor.
Ikke vær nedlatende.
Jeg har tenkt på min mor hvert eneste våkne sekund av mitt liv.
Da må du tenke på henne som et menneske.
Hun vil alltid være din mor. Ingenting kan forandre det.
Har hun ikke lyst til å ha noen?
En partner?
En venn? En elsker?
Noen hun kan dele livet med? Hvorfor er det så forferdelig?
Fortjener hun ikke å ha en mann i livet sitt?
Legg den fra deg.
Trekk unna.
Jeg hater deg!
Jeg hater deg sånn!
Norman?
Hva skjedde?
Jeg flytter inn igjen. Jeg henter tingene i morgen.
Jeg forlater ikke dette huset i kveld.
Team Wild Animals
Udgivet på: www.HoundDawgs.org
Norwegian